PODĽA ROMÁNU WILLIAMA LANDAYA
JACOBOVA OBHAJOBA
Áno, ahoj, Joanna.
Nie, to je v poriadku.
Čo sa deje?
Čože?
Kedy?
Laurie.
Zlatko.
Čo je?
Je po všetkom.
- Čo? - Priznal sa.
Patz.
- Nechápem. - Volala mi Joanna.
Leonard Patz sa v noci obesil.
Nechal Rifkinovcom odkaz. Priznal sa.
Polícia potvrdila rukopis.
Si si istý?
Áno.
Chápem, že to znie zvláštne, ale je to pravda.
Joanna hneď ráno požiada o zrušenie procesu.
Ach, môj...
Ja som sa tak... Myslela som si...
Prestaň.
Teraz je to už jedno.
Máme to za sebou.
Jacob.
Vstávaj, kamoš.
Musíme ti niečo povedať.
Ctený súd, všetci povstaňte.
Čujte, čujte, čujte.
Jeho ctihodnosť, sudca French.
Týmto zahajujem proces. Sadnite si.
Vážená porota, dnes o ôsmej hodine ráno
žalobca požiadal o zrušenie procesu a oznámil svoje rozhodnutie
stiahnuť obvinenia voči Jacobovi Barberovi.
Reagoval tak na posledné udalosti,
o ktorých sa čoskoro dozviete.
Obžalovaný, povstaňte.
Mladý muž, určite chcete čo najskôr odísť.
Preto mi dovoľte povedať
pár slov, ktoré spolu s vašu rodinou bezpochyby túžite počuť.
Jacob Barber, odteraz ste slobodný človek.
Jacob Owen Barber, obvinený v procese číslo 08-44-07,
súd nariaďuje zbaviť vás obvinenia
a odteraz ste slobodný.
Kaucia bude vrátená zákonnému zástupcovi. Proces sa ruší.
Vykonáme interný prieskum,
na základe ktorého poskytneme stanovisko.
Teraz by som chcela vyjadriť hlbokú ľútosť
nad nesmiernym utrpením rodín Rifkinovcov a Barberovovcov
a nádej, že takýto výsledok bude pre nich istou útechou.
Ďakujem. Bez otázok.
Výsledok sme prijali s veľkým nadšením.
Viete si však predstaviť, čím si rodina prešla.
Preto žiadam, aby ste rešpektovali jej súkromie
a umožnili jej stráviť toto rozhodnutie. Ďakujem.
Jacob, ako sa cítiš?
Výborne.
Pán Barber, budete prokuratúru žalovať?
Tadiaľto, Barberovci.
- Joanna, nemám slov. - To nestojí za reč.
Andy má pravdu, bez vás by sme to nezvládli.
Prinajlepšom by som dosiahla rozsudok o nevine.
Toto je oveľa lepšie.
Toto je dôkaz o nevine.
- Gratulujem, mladý muž. - Ďakujem, Joanna.
Viem, že to bolo ťažké.
Ale verím, že raz si uvedomíš,
že si zažil čosi, čo sa podarí len málokomu.
Oci?
- Viem, že si to bol ty! - Hej, hej!
Viem, že si to bol ty! Ja to viem!
- Pusti ma! - Si v poriadku?
Čo s ním mám spraviť? Mám ho odovzdať polícii?
Nie!
Nie.
Pustite ho.
Prosím.
Poďme. Zmizni.
Dan, on to neurobil.
Si oki, mladý?
Kto, dopekla, ste?
Kamoš vášho otca. Poprosil ma, aby som na vás dozrel.
Mimochodom, gratulujem.
Dnes máte šťastný deň, čo?
Poďme do auta.
Zavolám vám neskôr.
Ďakujeme.
Pre Billyho všetko.
Pozdravte odo mňa Billyho, dobre?
Si slobodný človek, fešák!
Usmej sa na nás, Jacob. Úsmev.
Vidíme prvé zábery rodiny Barberovcov
po jej návrate do massachusettského Newtonu
po pozoruhodnom zvrate udalostí v súdnej sieni.
Súdny proces pútal pozornosť mnohých ľudí.
Na ich tvárach môžete vidieť oprávnené úsmevy.
Barberovci môžu konečne tráviť spoločné chvíle
a osláviť dnešný verdikt súdu.
Na ten deň si jasne spomínam.
Bol to neskutočný pocit.
Ale bola to pravda.
Samozrejme.
A čo sa dialo potom?
Vrátili ste sa k normálnemu životu?
Nie.
Nebolo k akému.
Bolo len predtým...
a potom.
Zlatko, uvarím kávu, dáš si aj ty?
Hej.
Čo sa deje?
Vtedy, keď Derek na súde
čítal ten príbeh, som vôbec nepochybovala.
Znie to šialene, ale akoby mi odľahlo.
Vravela som si: „Aspoň viem."
Čo za matku si toto myslí o svojom dieťati?
Bola si v obrovskom strese. Obaja sme boli.
Aj mňa ten príbeh šokoval. Len som to skrýval.
Musíš to pustiť z hlavy.
Snažím sa.
Bolo nám jasné, že sem už nepatríme.
Chceli sme začať odznova, ale nevedeli sme kde.
Laurie ponúkli prácu v Colorade.
Tá ponuka ju zaujala, ale nechcela sa unáhliť.
Vedeli sme, že náš príbeh pôjde s nami všade...
tak prečo to neskúsiť tam...
kde nás aspoň chceli.
- Vďaka. - Hneď prídem.
Dnes mi volala Claudia Hoffmanová a potvrdila mi rezerváciu.
Akú?
Och. Ja som úplne zabudol.
- Čo? - To Mexiko.
Páni. Zdá sa to tak dávno.
Keby si počul, aká bola nervózna.
To verím.
Je to na Vianoce, takže ak to chceme zrušiť, musíme teraz.
Ja by som išiel.
Prosím, nerob to.
Prestaňte.
Hej, dojedz to.
Tak, ako sa cítiš?
Zvláštne.
Vedel si, že skôr či neskôr príde k tomuto rozhovoru.
Jasné, mohli sme si aj zavolať, ale...
Nie, to je...
Nevadí mi to.
Rád ťa vidím.
Aj ja teba, Andy.
Pozri, viem, že čo sa stalo, už sa neodstane.
Ale vieš, v akej pozícii som bola.
Robila si si prácu.
V každom prípade chcem, aby si vedel,
že si veľmi vážim, ako si sa počas toho celého správal.
- Veď som nič nerobil. - Presne.
No mohol si mi znepríjemniť život, čo si neurobil.
Takže, ďakujem ti.
Ostali ti tu nejaké veci.
Chcela som ti ich poslať,
ale že to by som len odkladala nevyhnutné.
Vieš, že tu môžeš ostať.
Zvažoval si to niekedy? Svoj návrat?
Nie. Ani nie.
Neal Logiudice zvažuje prechod do súkromného sektora.
To s tým nesúvisí.
Už to proste nemôžem robiť.
Po tom zážitku z druhej strany.
Si si istý?
Áno. Absolútne.
Dobre. Rozumiem.
Ja len skúšam.
Myslím si, že by si sa mala držať Neala.
Je to dobrý právnik.
Má nejaké zlé návyky, ale toto bude preňho možno budíček.
Máš pravdu. Tak či tak, podržím ťa na výplatnej páske,
kým sa nerozhodneš ako ďalej.
Máš na to toľko času, koľko chceš.
Vravíš mi z duše.
Dobre.
- Pozdravíš odo mňa Laurie? - Samozrejme.
Skoro som zabudla. Policajti dokončili vyšetrovanie Patza.
Myslel som, že už dávno.
Neviem. Myslím, že tam bolo zopár nejasností.
Drobnosti. Vieš, ako to chodí.
Ale je to uzavreté. Asi si to chcel vedieť.
Áno. Ďakujem.
Nehraj sa na hrdinu, ver mi.
- Ahoj. - Ahoj.
Ako bolo u Lynn?
Ušlo to. Pozdravuje ťa.
Fajn, ďakujem.